Inget fartyg i USA:s flotta har drabbats av myteri.
Filmens sanningar ligger inte i det som händer-
- utan i hur vissa hanterar livskriser.
Tiden är andra världskriget.
I dag är ni fullfjädrade fänrikar.
För tre månader sen kom ni hit från alla yrkesområden:
Fält, fabriker, kontor och skolor.
Ni visste alla vad kriget gällde.
Ni visste att det amerikanska sättet att leva måste försvaras.
Hädanefter måste er utbildning fortsätta i krigets hårda skola.
Som fänrikar i USA:s flotta-
- går ni till sjöss för att delta i tidernas svåraste konflikt.
Era landsmän är övertygade om att ni tjänar flottan med heder.
Lycka till och god jaktlycka.
Willie, här borta!
- Jag är så stolt över dig. - Gratulerar, Willie.
Hoppas flottan utnyttjar det du kan.
Jag kanske kan hjälpa dig att placeras nån annanstans.
Lycka till nu.
Mamma, jag kommer inte på din fest i kväll. Killarna ska fira lite.
Men festen är i din ära. Vi har så få dagar tillsammans.
Och dina vänner förlåter dig. Du kan ringa dem hemifrån.
Vi ses klockan tio.
May?
- Du var underbar. - Släppte din mamma ut dig?
Jag måste vara hos henne. Jag borde ha sagt det i går. Förlåt.
- Ge mig en drink, sen grälar vi. - Leo, två whisky med vatten.
Vi förstör inte den här kvällen. Jag har bara några dagar kvar.
- Jag ger mig av på söndag. - Hur skulle jag känna?
Du lämnade mig där ensam. Varför fick jag inte träffa din mor?
- Var sak har sin tid. - Det kan jag tänka mig.
Skål för ditt livs viktigaste kvinna - mamma.
- May, sluta. - Förlåt, Willie.
Jag ville inte förstöra kvällen för dig. Jag är bara lättstött.
Hur ska vi fira då?
Vi kan gå på Fairmont. Men vi behöver inte gå på klubb.
- Vad menar du? - Jag har bara 48 timmar på mig.
- Willie, nej. - May, jag älskar dig.
Då så... Vill du gifta dig med mig?
Om vi hade mer tid...
Jag hade inte väntat mig det.
Jag glömde vem jag är. En natt- klubbssångerska en långhelg...
Jag vill inte ha mer. Inte en minut till!
- Lycka till, mr Keith. - Tack, George.
Adjö, mamma.
Telegrafera från Pearl Harbor. Din båt har ofta varit i strid.
Har du tillräckligt med pengar? Bäst att du tar 100 dollar till.
- Snälla mamma, gråt inte. - Du är allt jag har kvar.
Lova att vara försiktig. Gör nu inget som är farligt.
Nej, jag lovar. Hej då, kära du.
Anhåller om tillstånd att gå ombord.
- Caine är en riktig skönhet, sir. - Caine ligger innanför den här.
Den här vägen, Keith.
Tygla er entusiasm. Caine har aldrig väckt såna känslor.
- Förlåt, jag tappade balansen. - Det här är kapten Tom Keefer.
Era order gör f.d. Civilister till män utan hjärnor.
- Jag avskyr att göra detta mot er. - Ur vägen, kvinna med barn!
Meatball, Horrible! Hämta mr Keiths packning.
Det här är vår sekond Steve Maryk.
Steve är den som får saker och ting gjorda.
Kom, så hälsar vi på fartygschefen.
- Se er för, sir! - Kom, Keith!
Det är inte smart att skrapa henne. Rosten håller vattnet ute.
- Vad vill ni? - Han är här, sir.
- Kom in med honom. - Här inne, Keith.
Kommendör De Vriess, det här är fänrik Keith.
Får jag se era order eller är de en militärhemlighet?
Förlåt, sir.
Princeton 1941?
Tillhörde bästa fem procenten på officersskolan...
Hyfsad bakgrund, hyfsade meriter.
- Besviken att vi är en minsvepare? - Ärligt talat, ja, sir.
- Såg ni er själv på ett slagskepp? - Jag hade hoppats...
Jag hoppas att ni duger för Caine.
- Jag ska göra mitt bästa, sir. - Caine är en illa åtgången skorv.
Efter 18 månaders krig kämpar vi dygnet runt med att lappa båten.
Jag tror inte att ni förstår. Nu är ni i skrotflottan.
Steve, placera honom hos Keefer-
- och be Tom visa Princeton-tigern och den andra fänriken vår båt.
Och, Keith...
Ta det inte så hårt. Krig är ett helvete.
- Fänrik Keith. - Fänrik Harding. - Beklagar sorgen.
Då går vi. USS Caine är en minsvepare.
Paravanerna bär svepvajrar på båda sidor av båten.
Vajern sågar av minans förtöjningskabel.
Vi har varit i strid i 11 l2 år och har aldrig svept en enda mina.
Båten byggdes av genier för att styras av idioter.
Det här är maskinrummet. Arbetet här kan utföras av apor.
99% av allt vi gör är ren rutin, bara en procent kräver intelligens.
- Det var allt. Några fler frågor? - Vart går vi för att kapitulera?
- Det är inte så enkelt. - Ni gillar inte flottan, va?
Bara en sak kvar. Klättra upp i masten.
Varför det?
Turen går från köl till fockmärs. Det där är fockmärsen.
Jag älskar min fru och mitt barn. Jag får nog aldrig mer se dem.
Bra gjort!
- Bra att han gillade det. - Jo...
Keith, jag måste tyvärr kräkas. Förlåt mig.
Jag tål inte höga höjder. De stackars matroserna där nere...
- Jag kan inte spy i min enda mössa. - Jag har två till.
Det var rackarns bussigt av dig.
Varför sitter ni kvar där? Lunch!
- Ursäkta, sir. - Ingen fara.
Nu när ni har studerat Caine lite närmare, tycker ni bättre om henne?
- Rundturen var väldigt intressant. - Är båten för rörig för er?
Frågan är om den här röran är en båt.
Kul att du kunde komma, Tom. Jag trodde inte att du hann.
Även stora författare blir hungriga.
Ta en stol, Tom, och kasta lite pärlor åt svinen.
Nån måste skydda dessa oskyldiga pojkar från kaptenens trakasserier.
Jag håller bara ett enmanssjöförhör.
Jag vill veta om fänrik Keith vill stanna ombord.
Ingen undslipper Caine. Vi gör alla bot här.
Dömda till en utstött båt, bemannad av utstötta, döpt efter en utstött.
- Nu börjar han igen. - Det är sant.
Jag har i två år försökt bli förflyttad utan att lyckas.
Fast... jag har ju inte fänrik Keiths kontakter.
Nu förstår jag inte.
Jag fick detta meddelande från amiral Wards för en timme sen.
"Anhåller om förflyttning av fänrik Willis Steward Keith till min stab."
"Dock under förutsättning att USS Caine inte behöver honom."
- Jag visste inget om det här, sir. - Det kan vara ett sammanträffande.
Eller nån som utnyttjar sina kontakter.
Hur ska ni ha det? Amiralens stab eller "Caines helvete"?
- Jag vet inte. - Vill ni utkämpa ett krig?
- Det borde han inte besluta nu. - En bra officer vet alltid råd.
- Vi har inte hela dan på oss, Keith. - Tja, sir...
- Jag stannar ombord. - Då var det avgjort.
Det får du bittert ångra.
Jag har siktat japanskt flyg om styrbords bog. Vinkel 20.
Ser ni dem?
Om tio år kanske ni lär er att skilja på flygplan och fiskmåsar.
Bemanna alla stationer för minsvepningsövning.
Sjösätt svepningsutrustningen.
Babords paravaner i vattnet.
- Det var det sämsta jag nånsin sett. - Var klara att strömma om styrbord.
Ta ombord sveputrustningen!
Sätt fart! Jones slår oss.
- Stopp i maskin. Ge mig en lina. - Vattnet är fullt av hajar.
Stå vid linan.
Det här meddelandet kom nyss. Mr Keefer sa att ni hade nycklarna.
Jag tar hand om det strax.
Hiva in!
Håll linan utanför allt.
Rapportflotte bärgad.
Jones slår oss aldrig.
Ni sjabblade! Vi strömmade tre minuter snabbare vid Guadalcanal.
Ni måste älska honom med tanke på vad ni gjorde.
Gå och torka av er, Keith.
- Är det du, Willie? - Ja.
Gick inte du på Princeton? Du får kanske läsa lite i min roman.
- Din åsikt kan vara värdefull. - Tack.
Horrible! Plocka upp apelsinskalen.
Meatball, skrattar du en gång till råkar du illa ut.
Kära Willie, jag har försökt intala mig-
- att inte svara på dina brev.
Fänrik Keith, kom till kaptens hytt. Med språng
90-dagarsunderverken tror alla att de är femstjärniga amiraler.
Kom in.
För tre dar sen fick vi ett meddelande adresserat till oss.
- Smitty sa att han gav det till er. - Ja, sir. Jag glömde bort det.
- Dekrypterade ni meddelandet? - Nej, sir.
- Det var otroligt dumt... - Jag lät göra det åt er.
Det var allt, Smitty.
Keith...
Vet ni hur allvarligt det kan vara att förlägga ett meddelande?
Det vet ni nog inte.
Båten kunde ha missat att utföra ett stridsuppdrag.
Jag får bära det fulla ansvaret i en krigsrätt.
Jag förstår, sir.
Jag har skrivit befälsrapporterna.
- Hur tror ni det här påverkar er? - Alla kan göra ett misstag.
Det finns olika slags misstag. Felmarginalen är liten i flottan.
Risken är för stor för förlust av liv och skador på utrustning.
Här. Läs det.
"Fänrik Keith verkar rätt klyftig."
"Han kan bli ett dugligt befäl när han får bukt med"-
- "sin loja inställning till plikter."
- Är det orättvist att skriva så? - Sir, om jag får...
Jag gjorde ett misstag, men borde inte få hela skulden för det.
Caine är ett slappt skepp. Däcket är rena Singapore-djonken.
Då måste ni ogilla också mig skarpt.
- Ni kan säga det till mig. - Det är inte min sak att döma.
Min uppfattning om en fartygschef skiljer sig från er.
Jag ska fundera på det. Eftersom ni känner er så bitter-
- kanske det här meddelandet kan förgylla er dag.
Ni ser att jag entledigas från mitt befäl.
Nästa vecka får ni en ny kapten.
Örlogskapten Philip Francis Queeg. Känns det bättre?
- Absolut, sir. - Bra. Det var allt, Keith.
"I enlighet med personaldetaljens order"-
- "nr. 016021, november 1943"-
- "ska ni inställa er på USS Caine för tjänstgöring som fartygschef."
Undertecknat av Louis Whitfield, viceamiral, chef för detaljen.
Jag avlöser er, sir.
Alla stående order gäller. Beordra höger och vänster om.
- Lycka till, kapten. - Tack.
Höger och vänster om marsch!
Jag kan stanna ombord några dar tills ni vant er vid rutinerna.
Det behövs inte. Vi har alla vårt sätt att leda en båt.
Den här båten är trött. Hon borde smältas ner och bli rakblad.
Besättningen är också trött. Men alla ombord är reko.
- Jag förstår. - Det hoppas jag.
Hon är er.
Givakt.
- Anhåller om tillstånd att gå iland. - Kapten?
- Vad är det, Meatball? - Ingenting, sir.
Vi har samlat in och...
Vems idé var det här?
- Det strider mot reglementet. - Ni följer inte alltid reglementet.
Det är mitt problem. Jag har varit på Caine för länge.
Om ni är bussiga mot er nye kapten så löser sig allt.
- Nu lämnar jag båten, sir. - Ja, sir.
Det var som tusan... Nån har glömt sin klocka här.
Ett fint litet minne av skorven. Det ser ut som en fin klocka.
- Vad är klockan? - 11.00.
Säg 10.30. Den får gå en halvtimme efter-
- för att påminna mig om Caines slarviga besättning.
Återgå.
Varför är alla så mållösa?
Jag tror fortfarande att du en dag blir en bra officer.
Kapten Queeg vill tala med samtliga officerare kl. 13. 00.
Vi kommer att kampera ihop länge och måste lära känna varann.
Jag har uppfattningar om er och ni är nog nyfikna på mig.
Jag är bara ett enkelt sjöbefäl.
Jag hade sju hårda år i Atlanten.
De sista två var väldigt intressanta.
Jag trodde tysken var sur på mig. Nej, nu går vi till saken.
Jag följer reglementet och tror att allt i det har ett syfte.
På vår båt följer vi reglementet.
Avviker ni det minsta från reglementet får ni gräla med mig.
Jag förlorar inga gräl på min båt. En fördel med att vara kapten.
På min båt är utomordentliga prestationer standard-
- standardprestationer är under standard och tillåts inte.
Nu har jag sagt mitt och låter er göra detsamma.
Det var länge sen vår besättning gjorde nåt enligt reglementet.
Det finns fyra sätt att göra saker på ombord på min båt:
Rätt sätt, fel sätt, flottans sätt och mitt sätt.
Gör på mitt sätt så går allt bra.
Okej? Nån annan?
Kom in.
Förlåt att jag stör. Officiellt meddelande från staben.
Tack.
Vänta lite.
- Namn och grad? - Urban, sir. Matros, första graden.
- Jaha... Ni kan gå. - Ja, sir.
Mina herrar, såg ni nåt märkligt ifråga om matros Urban?
Skjortan utanför byxan är uniformen för diskplockaren-
- och inte för flottisten. Vi måste börja lägga märke till sånt igen.
- Vem är båtens moralofficer? - Vi har ingen.
- Vem är yngste fänrik? - Keith, sir.
Fänrik Keith, ni är nu vår moralofficer.
Se till att alla ombord stoppar in skjortan i byxorna.
Ser jag en skjorta utanför byxan igen-
- gud nåde matrosen, vakthavande officer och moralofficeren.
Vi ska gå till område X kl. 08.00 i morgon för att bogsera mål.
Caine ska bli den bästa målbogserande båten i flottan.
Det var allt, mina herrar.
Alla ombord ska vara klippta och rakade före klockan 24.00.
Ja, sir.
- Ja, han är sannerligen "flottan". - Det var kapten Bligh också.
Lystring, alle man.
Eldgivning börjar kl. 10. 00. Markörer till aktern.
Blixt. Kort. 200.
100. 250.
Träff. Över. 100. 250.
Kort. 100. Över. 150. 200.
Fänrik Keith till bryggan med språng
Har ni nån förklaring till matrosens klädsel?
Ni hörde vad jag sa om skjortor. Stoppa in den.
- Jag får inte för kapten. - Ni sköter er uppgift uselt, Keith.
- Gwendelyn, det här är Tarzan. - Tarzan, Gwendelyn här.
Avbryt övningen och återgå till basen. Bra gjort. Klart slut.
Uppfattat. Tack, sir.
Vi går tillbaka. Roder åt höger.
Då så, mr Keith... Har ni eller har ni inte nån förklaring?
Inga ursäkter. Mina order måste betyda lite för er.
- Jag gjorde så gott jag kunde. - Och det är maximal ineffektivitet.
Vad är det med gubben? Vi går runt i cirkel.
- Kapten... - Avbryt mig inte.
Ett ord till och det blir rapport.
- Ni var vakthavande, Keefer. - Man kan inte vara överallt.
Ni har lika stort ansvar att sköta era uppgifter som jag har.
Och en sak till. Krig är en dygnet runt-syssla.
Det blir inget mer författande på Caine.
Mr Keith, mr Keefer, jag vill se skriftliga rapporter på följande:
A. Varför hans skjorta hängde ute. B. Varför ni inte lydde order.
Meatball, titta! Vi går tillbaka över vår bogservajer.
Det är omöjligt. Men så är det.
Vi kapar vår egen bogservajer. Säg till honom igen.
Vad är det som händer?
Vad gör det där målet där ute?
Vad håller ni på med? Idiot! Stopp i maskin.
- Vi gick rakt över vår vajer. - Vem har påstått det?
- Vi skar av den och målet driver. - Nej, det var fel på kabeln.
Det är inte vårt fel om vi får defekta vajrar.
Ska vi bärga målet?
Då blir vi sista båt tillbaka till Pearl Harbor. Nej tack.
Vi vill inte ha några frågor om nåt som inte var vårt fel.
- Dra in vajern. - Ja, sir.
Mr Keefer, skicka följande meddelande:
"Defekt vajer gick av, sydvästra hörnet, område X."
"Målet driver. Fara för sjöfarten."
"Rekommenderar bogsering, bärgning eller sprängning."
Han slipper inte undan med det.
Nu åker vi hem. Alla maskiner, full fart.
Alla maskiner full fart, sir.
Willie, du ser bekymrad ut.
Skjortan var en bagatell, men stora saker består av många bagateller.
För en saknad spik förlorades en hästsko och sen hela slaget.
Kaptenens jobb är ensamt. Han blir lätt missförstådd.
Glöm min utskällning. Det var bra för alla inblandades moral.
Ja, sir.
Kolla vad som kom nyss. Vi ska hem till San Francisco.
Tack vare kapten Queeg. Nu är han illa ute.
- Staben trodde inte på förklaringen. - Skickar de hem oss för det?
"Vid ankomst ska fartygschefen USS Caine"-
- "omedelbart inställa sig hos chefen för stillahavsflottan."
De kommer att koka honom i olja. Och du får träffa din flickvän.
Willie!
- Willie, kära du. - Mamma.
- Det var en stor överraskning. - Skulle jag inte ta emot min pojke?
Mamma... Det här är en av mina vänner. May Wynn.
Det är alltid roligt att få träffa Willies vänner.
Tack.
Hallå? Hej, May. Visst. Då kommer jag ner. Okej.
Jag är klar att åka. Det är bara en helg på Yosemite.
- En sjöman måste få leka lite. - Följer miss Wynn med?
Ja.
- Du måste tycka bra om henne. - Ja, det gör jag.
- Hoppas din helg blir trevlig. - Är du kär i henne, Willie?
Vet inte. Men jag har saknat henne.
Hon är vacker. Men du vet inget om henne.
- Du har inte mött hennes föräldrar. - Nej, det får jag göra en dag.
För din egen skull, lova mig att inte göra nåt överilat.
- Jag lovar. - Menar du det, Willie?
Hej då, mamma.
Lugn, May. Så där ja.
- Vad tyckte du om det? - Som en ny låt. Kul och läskigt.
Det var snällt av din mamma att låta dig åka.
Det bestämde inte min mamma.
- Kriget har påverkat dig. - Har det?
Jag saknade dig mer än jag hade planerat.
Låt elden falla!
Det här är paradiset.
- Willie, det är folk här. - Låt dem titta.
Du har förändrats. Ibland tror jag att vi kan ha en chans.
- Willie, det börjar bli sent. - Det börjar bli väldigt sent.
Då väntar jag.
God morgon. Förlåt att jag är sen. Jag är van med väckarklocka.
- Vilket väder. Har du beställt? - Nej.
- Apelsinjuice och kaffe. - Det tar jag också.
Jag vill ta en lång promenad och klättra upp till bergets topp.
- Vad är det, älskling? - Jag bara tänker.
Nåt måste det vara. Jag trodde att du var glad...
Vill du leva resten av livet med ett monster som jag?
- Vad är nu det här? - Jag vill att vi gifter oss.
- Vill du verkligen det? - Ja. Du ser ut som om jag var galen.
Gör det inte för att du tycker synd om mig och vill göra det anständiga.
Jag älskar dig och vill gifta mig med dig. Ja eller nej?
- Nej. - Varför inte?
Din mamma godkänner det inte.
- Naturligtvis godkänner hon det. - Nej. Då blir du olycklig med mig.
Jag blir inte olycklig. Jag älskar dig.
Det gör du kanske.
Men äktenskap måste du besluta själv om.
Det är mycket begärt, May.
Det är sant.
Gråt ut rejält, Willie. Jag vet att jag kommer att göra det.
Om 30 sekunder hade det varit undanhållande.
- Jag fick telegrammet nyss. - Kunde inte slita dig från tjejen?
- Nåt nytt om Queeg? - Var klara att kasta loss.
Det blev väl inget besvär för er, Keith?
Du misstog dig. Han är kvar.
Mitt misstag var inget jämfört med flottans.
Ni vet nog att vi gick till San Francisco för att få ny radar.
Men vilseledande rapporter hade skickats till stabschefen.
Han tvivlade på om Caine skulle kunna återgå i strid.
Jag sa att jag inte kunde få fason på Caine över en natt.
Nu kommer båtens befäl och manskap aldrig att göra fler misstag.
- Jag satte röken i halsen. - Jag har fått en viktig uppgift.
Flottan tror att jag ska göra ett misstag, men det gör jag inte.
Det var gamla saker det.
Nu har jag goda nyheter...
Vi är på väg till krigets största invasion.
Det är den största. Så nu skärper vi oss och sköter oss.
TILL CAINE. ANSLUT TILL INVASIONSSTYRKAN OMRÅDE J.
NI SKA ESKORTERA FÖRSTA VÅGEN LANDSTIGNINGSBÅTAR-
- TILL ETTUSEN METER FRÅN STRANDEN.
Alle man, stridsutrustning på.
Vi kan skrämma livet ur japsen.
Eld upphör, eld upphör.
Till era stationer. Keith, ta bryggan.
Där är gruppen vi leder in. J grupp 4.
Kom höger till kurs 045. Alla maskiner, full fart framåt.
Vi kör över båtarna. Var är Queeg?
- Han står där ute. - Hur kan han lämna bryggan nu?
Stopp i maskin.
Ohoj där nere!
- Vad händer? Vem skriker? - Vi kör förbi dem.
- Hur långt är det till stranden? - Tre distansminuter.
Steve, få oss dit. Full fart framåt.
Vi fortsätter. Följ oss. Lycka till.
Vänster tangent: 006.
- Märke: 084. - Avstånd: 5000.
Vi är för långt före. Back för 1 l3.
Vänster tangent: 350.
- Märke: 116. - Avstånd: 4000.
Varför saktar vi farten? Kasta färg om de inte hinner med.
Vi är för nära. Ska vi stranda?
- Vi har 1500 meter kvar. - 1500 meter? Ni är galen!
Jag kan också läsa instrument.
Det är mindre än 1000 meter kvar.
Gira vänster. Alla motorer, full fart framåt.
- Kasta ut färg. - Aktern, kasta ut färg.
- Vi kan inte lämna soldaterna... - Maryk, jag tar befälet på bryggan.
- Vad gör han? Sticker han? - Sök inte bråk, Tom.
- Vad tycker du om din favorit nu? - Jag vet inte.
- Han måste ha haft nåt skäl. - Ja, nog finns det ett skäl alltid.
Jag har min ynkryggsblues min dumma ynkryggsblues
så fort som någon skjuter är det där jag inte är
jag har min ynkryggsblues min gamla ynkryggsblues
min ynkryggsblues.
- Vi får vara tystare. - Lugn.
Du måste sluta låta dig imponeras av föräldrar och fartygschefer.
- Tack, "pappa". - Mer, mer.
Jag har min ynkryggsblues ifrån topp och ner till tå
ni ska se hårda män bäva om han ser skjortan hänga ut...
- Lägg av nu. - Jag trodde det skulle roa dig.
Det är en låt om en man med lite charm och ännu mindre mod.
Det är inte roligt. Hitta nån annan att sjunga om.
- Gamle Ynkrygg blir nog smickrad. - Kalla honom inte det igen.
- Kapten vill ha ett möte genast. - Och han menar allvar.
Ni behöver inte resa er. Jag mår inte så bra. Det här går snabbt.
Det var allt.
Jag vet att vissa av er är lite rädda för mig.
Jag är inte så farlig. Jag har fru, barn och hund.
De håller av mig. Inte ens hunden tycker att jag är ett monster.
Det hände vissa saker i dag.
Fartygschefens jobb är ensamt. Det är inte lätt att fatta beslut.
Ibland behöver en fartygschef hjälp, en slags konstruktiv lojalitet.
En båt är som en familj. Vi har alla våra uppfattningar om rätt och fel-
- men vi måste hjälpas åt för att tjäna familjen.
Om det bara fanns nåt sätt för oss att hjälpa varandra...
Om det finns nåt ni vill säga så lyssnar jag gärna.
Jag har sagt mitt. Jag hoppas bara att det gick fram.
Sitt kvar, för all del.
Paynter, skicka upp mer aspirin. Min huvudvärk är mycket värre.
Ja, sir.
Det här är det vi i litteraturen kallar ett förtätat uppehåll.
Båten är uppkallad efter Arthur Wingate Caine-
- som dog av skottskador han ådragit sig i strid.
Vi skriver till Walter Winchell.
- Jag tycker nästan synd om honom. - Var inte så sentimental, Willie.
Det var ett bra tal.
För honom var det nästan en ursäkt. Vi kunde ha stöttat honom.
Han var feg första gången vi var i strid.
Du visste inget om De Vriess och vet ännu mindre än Queeg.
Han är trött och nervös.
Man kan bli galen efter det som Queeg gått igenom.
Det är älskvärt, men håller inte.
Har det slagit dig att vår kapten kanske är labil?
Jag känner till onormalt beteende.
Queeg har alla symtom på akut paranoia. Han knäcks när som helst.
- Gå ut, Keith. - Jag vill stanna.
- Stanna. Han har läst psykologi. - Du leker med dynamit, Tom.
Han visar alla freudianska tecken:
Rullandet med kulor, gamla fraser, migränanfallen...
Skjortorna och kvällens tal: Jag är feg, men min hund gillar mig.
- Det Tom säger låter vettigt. - Lägg dig inte i det här.
Han har alltså migrän och rullar stålkulor. Än sen?
Du gick upp före revelj och skrev.
Alla är knäppa på nåt sätt.
Du lurar dig själv, Steve.
Följer du med till läkaren och upprepar det du har sagt?
- Håller du med om min diagnos? - Inte ens om jag hade förstått den.
Jag gör det inte själv. Om du inte ser det tror de mig inte.
Vi glömmer det. Inget mer prat om att Queeg skulle vara galen.
- Det är lite för riskabelt. - Jag hävdar att han är paranoid.
Ser du bibeln?
Jag svär på den att rapportera allt mer du säger om det till Queeg.
Här går gränsen för min vänskap.
MENTALSJUKDOMAR
Medicinsk loggbok över örlogskapten X.
Det verkar finnas en möjlighet-
- för att båtens befälhavare kan vara mentalt störd.
5 mars 1944. Vi visade som vanligt en Hopalong Cassidy-film.
Stoppa filmen! Snälla ni, stoppa filmen!
Givakt!
- Varför sa ni inget om filmen? - Ni var ju utled på västernfilmer.
Detta var avsiktlig vanvördnad riktad mot er fartygschef.
Det blir inga fler filmer på 30 dar.
28 maj 1944. Moralen kan inte bli sämre, mannarna är harmsna.
Befälen verkställer order mer eller mindre automatiskt.
Queeg gav order om stor övning för besättningens säkerhets skull.
Kapten här. Många av er bär inte stridsutrustning.
De som inte har hjälm eller livväst går miste om tre dars ledighet.
Jag ser er! Sluta med det där! Sluta sätta på livvästen!
Rapportera honom. Han där nere vid ettans kulspruta!
Ni tror att ni är smarta. Men mig lurar ni inte.
Ta den rödhårige killen.
Jag ser inte vem som är rödhårig. Alla har hjälm.
Det är kapten som talar. Vissa av er tror att ni kan överlista mig.
Ni har fel. De oskyldiga bestraffas med de skyldiga.
Det blir ingen ledighet på tre månader. Mig driver man inte med!
30 juli 1944. I dag fick vi en present från USS Pinkney.
4 liter djupfrysta jordgubbar.
Jag inspekterade vakten 01. 00 när jag mötte fänrik Keith.
Hur går det?
Kapten är inlåst för natten.
- Sluta. - Jag stod med dig mot Tom i början.
- Men ingen båt klarar sånt här. - Det vet du inget om.
Jag är inte blind.
Queeg är skakis, men han repar sig.
Kapten vill träffa alla officerare.
- Kl. 01.00? Vet du vad det gäller? - Ja, sir. Jordgubbar.
- Är det verkligen fyra liter? - Ja, sir. Det är en isterburk.
Ni undrar nog vad ni gör här.
Vi fick en utsökt efterrätt i dag: Glass och djupfrysta jordgubbar.
För en timme sen bad jag om en portion till, men fick bara glass.
Det fanns inga jordgubbar.
Jag tror inte att båtens officerare åt fyra liter jordgubbar till maten.
Maryk, hur många portioner glass och jordgubbar åt ni?
Två.
Ta en skopa sand för varje portion.
- Keefer, hur många åt ni? - Tre, kapten.
- Keith? - Två.
- Harding? - Två.
- Paynter? - Två.
- Carmody? Jorgensen? - Två, sir.
- Rabbit? - Två, sir.
- Och mässuppassarna åt tre? - Ja, en portion var.
- Mr Keith sa att det var okej. - Det gjorde jag.
Och jag åt fyra.
24 portioner totalt.
Skålen innehåller lika mycket sand som vi åt jordgubbar i kväll.
Maryk, hur mycket sand är det kvar?
Kanske en liter, något mindre.
Har nån av er en förklaring till den försvunna litern jordgubbar?
Nån annan åt upp dem.
Ni ska nu utreda vem som är skyldig till stölden.
- Maryk, ni tar befälet. - Menar kapten i morgon bitti?
Enligt min klocka betyder "nu" 01.47.
Jag vill ha rapporten kl. 08.00.
Tysta nu. Gör vi det nu får vi sova sen.
Skicka in mässuppassarna.
Om bara jordgubbarna hade varit förgiftade hade vi sluppit det här.
Utredningen har inte visat något nytt om de försvunna jordgubbarna.
- Otillfredsställande. - Beklagar, kapten.
Vi förhörde mässpersonalen nästan hela natten utan att det gav nåt.
- Vi kom ingen vart med dem. - En hel natt har inte gett er nåt.
Och jag har klurat ut allt.
Har det slagit er att nån kan ha kopierat nyckeln till kylen?
- Det finns inget som tyder på... - Vissa saker måste vi anta.
När jag var fänrik på en kryssare försvann två kilo ost.
Alla utom jag glömde det.
Jag fann att ett matvrak hade gjort en vaxavgjutning av kylnyckeln.
Han erkände och jag fick lovord för insatsen. Det här är likadant.
Vi vet inte att det finns en nyckel...
Jag har en plan. Vi märker alla nycklar ombord med ägarnas namn.
Sen visiterar vi alla för att veta att vi har alla nycklar.
Sen provar vi nycklarna på låset.
- Den som passar avslöjar tjuven. - Vi vet inte att nyckeln finns.
- Jag säger att det finns en nyckel. - Tjuven kan kasta den överbord.
Han kastar den inte överbord efter omaket med att tillverka den.
- Gömmer han den hittar vi den. - Det tänkte jag inte på, sir.
Sätt igång då. Det blir roligt med lite detektivarbete.
Steve, du får gärna ange mig. Men nu har det gått för långt.
Queeg är paranoid. Ser du inte vad han gör nu?
Han spelar upp sin stora triumf - ostutredningen.
Han vill visa sig lika vass som i sin ungdom. Nyckeln finns inte.
- Vad hände med jordgubbarna? - Spelar det nån roll?
Hade nån annan än en galning brytt sig?
Steve, känner du till paragraf 184 i flottans reglemente?
Så där.
Hör på det här. På Caine är det obligatorisk läsning. Paragraf 184:
"Ovanliga omständigheter kan uppkomma"-
- "då fråntagande av fartygschefens befäl blir nödvändigt."
"Ett sådant ingripande måste godkännas av staben"-
- " utom då läget är sådant att det inte går att vänta."
Lär dig paragrafen utantill.
Jag tar de här till kapten.
- Fint väder att klä av sig i. - Toppen för lunginflammation.
- Nästa! - Meatball, klä på dig.
- Ska ni inte röntga mig? - Han svalde sin nyckel med kaffet.
Håll klaffen!
- Hej då, killar. - Säg inte att du flyr från Caine.
- Min fru är svårt sjuk. - Jag beklagar.
Hon repar sig. Vi håller dig underrättad om nyckelutredningen.
- Lycka till, Harding. - Tack, sir.
Om jag säger nåt, lovar ni då att inte göra nåt förrän jag är iland?
- Vad då? - Det finns ingen nyckel.
- Va? - Hur vet du det?
Mässuppassarna åt jordgubbarna. Jag såg dem.
Jag sa inget för jag ville inte att de skulle råka illa ut.
Jag sa det till Queeg. Han hotade med avsked om jag sa det till nån.
Så snälla, säg inget till nån.
Jag är glad att slippa ifrån det här dårhuset. Lycka till.
Jag ringer era fruar och flickvänner åt er.
- Nå? - Jag har funderat på det du sa, Tom.
Jag har funderat på paragraf 184 och måste medge att du har rätt.
Amiral Halsey är här med flottan. Vi åker över och besöker honom.
- Visst. - Du med, Willie.
Anhåller om att få gå ombord. Till amiral Halsey. Vi är från Caine.
Kapten Jones, herrarna här vill träffa amiralen.
Ett ögonblick, mina herrar.
Just snyggt att komma på det nu, men vi gör ett stort misstag.
- Vad menar du? - Titta bara.
Det här är den riktiga flottan, med riktiga befäl och inga "Queeg".
- Caine är ett flytande misstag. - Vart vill du komma?
- De tror oss aldrig. - Är kapten galen eller inte?
- Stämmer det som står i loggboken? - Jo, men vi kan inte bevisa det.
Allt i loggboken kan tolkas som försök att bevara disciplinen.
- Vi vet att det inte var så. - Nej, vi har tvingats utstå det.
- Varför sa du det inte förut? - Om vi gör det råkar vi illa ut.
Det betyder inte så mycket för oss, men du vill stanna i flottan.
Det kan förstöra din karriär. De tror att du är upprorisk av dig.
Jag tar risken. Är du rädd?
Rädd? Jag ser risker från sex håll och tolv skäl för att inte ta dem.
Bakom min vältaliga fasad gömmer sig en ynkrygg av stora mått.
- Jag är för klok för att vara modig. - Amiral Halsey tar emot er nu.
- Jag står över. - Vi beslutade att det inte var läge.
Station C med ankartjänst. Gör klart för gång.
Gör klart för gång under hårt väder. Gå till era stationer.
- Steve... Vad gör vi nu? - Utan Tom kommer jag ingen vart.
Jag hade inte hört ordet paranoid förrän han sa det.
- Jag fattar inte, Tom är inte feg. - Jag vet inte vad Tom är... längre.
Skynda er tillbaka. Vi har fått stormvarning och flottan går nu.
Tänd normalbelysningen.
- Barometern faller fortfarande, sir. - Jag har sett det.
- Ska vi ta ombord ballast? - Nej.
- Jag föreslår att vi gör det. - Jag förstör inga bränsleledningar.
Vi behöver mer fart för att hinna undan.
Bryggan till maskin. Kapten här. Jag vill ha maskinkraft.
Kraft till styrbords motor. Nödkraft. Vill ni att vi ska sjunka?
Stäng dörren.
- Jag har avlöst vakten. - Alla sätter på sig livväst.
Det är svårt att hålla henne, sir.
Vi kan inte rida med aktern mot vinden.
- Det är flottans order. - Sjunkbomberna borde säkras.
- Mr Keefer sa åt mig att aptera dem. - Varför fick jag inget veta?
- Jag sa till Keefer... - Rapportera den här karln, Keith.
Skaffa en ny rorgängare!
- Men Stillwell är vår bäste man. - Lyssna på mina order nu!
Ettans kopplingspanel kortsluten. Går över till tvåan.
Vi faller av åt styrbord, sir.
Slå back i styrbords motor.
- Slå back i styrbords motor! - Slå back i styrbords motor.
Willie, gå till radarhytten. Se om vi har båtar i närheten.
Med aktern mot vinden går vi runt.
Radarn har slocknat. Flottan syns inte till.
- Vi går runt mycket snabbt. - Vi måste manövrera, kapten.
Flottan gav oss inte order att manövrera efter eget tycke.
Vi vet inte vilka våra order är nu.
- Vi är illa ute. - Nej då.
Jag kan inte hålla ratten!
Kapten, slå back i styrbords motor!
Kapten!
Rodret hårt åt höger!
- Släpp efter till normalläge. - Släpper efter roder.
Kurs 325. Hon går runt långsammare.
Vi går in i vinden. Håll kurs 000.
- Vem sa det? Flottans kurs är 180. - Kapten, vi är väldigt illa ute.
Ifrågasätt inte mina beslut igen. - Rorgängare, kom vänster.
Bra så. Willie, notera klockslaget.
Ni är sjuk. Jag fråntar er befälet över denna båt enligt paragraf 184.
Vad pratar ni om? Rorgängare, vänster 180.
- Mr Keith, vad gör jag? - Kom vänster och det snabbt!
Ni ger inte order här längre. Jag har fråntagit er ert befäl.
- Jag tar det fulla ansvaret. - Ni är arresterad. Gå under däck.
- Vänster till 180. - Roder åt höger. Kurs 000.
- Vad gör jag, mr Keith? - Kom norrut. Maryk tar befälet.
Kalla hit er avlösare, Keith. Ni är också arresterad.
Alla befäl kommer till bryggan. Maryk här.
- Vad har hänt? - Jag fråntog nyss kapten befälet.
Från och med nu ger jag alla order. Jag tar fullt ansvar för det här.
Mr Keith hjälpte er. Han får också sona för det.
Om ni officerare vet ert bästa säger ni åt dem att sluta.
Godkänner ni befäl det? Gör ni det, Keefer?
- Det är inte hans sak att godkänna. - Ni blir hängda för myteri.
Återgå till era stationer. Håll kursen 000.
- Det är där borta, fänrik. - Tack.
Ja? Ja, det här är fänrik Keith.
New York? Tack.
Hallå?
- May? - Jag har sökt dig hela dan, Willie.
- Ä allt bra? - Ja. Och själv?
En fänrik Harding ringde och sa att du hade problem.
Willie, jag är orolig... Har du din mamma hos dig?
- Hon är hos morbror som är sjuk. - Tråkigt att höra.
Det var snällt av dig att ringa.
- May... älskling... - Willie! Snälla, gör det inte.
Vilken idiot jag var.
Jag kunde ha gift mig med dig på världens vackraste plats.
- Jag kommer alltid att ångra det. - Nej... snälla du.
Det är över. Det tillhör det förgångna.
Du ska veta att jag älskar dig och jag glömmer dig aldrig.
Hej då, Willie. Tack.
Mr Maryk? Jag heter Barney Greenwald.
Kul att träffas. En kollaps?
- Är ni vår advokat? - Tja, jag är advokat.
- Fänrik Keith, kapten Keefer. - Keith. Ni är medåtalad.
- Och ni, mr Keefer? - Jag håller hans rock.
- Jag är vän till familjen. - Rätt fräckt med tanke på läget.
Jag var med på Caine. Sambandsbefäl.
Jag läste rapporten och tycker att det ni gjorde var för jäkligt.
- Varför försvarar ni oss då? - Det har jag inte sagt.
Jag ville tala med Maryk först.
- Ni borde skaffa en ny advokat. - Åtta andra har redan vägrat.
Just nu är chansen stor att ni blir hängda.
Vi svarar på allt ni vill veta.
Är ni idiot eller myterist, Maryk? Det finns ingen tredje möjlighet.
- Skulle jag ha låtit båten sjunka? - Tre båtar sjönk i tyfonen.
Och 194 höll sig flytande utan att sekonden tog befälet.
- Det fanns inget annat val. - Jag är idiot, men ingen myterist.
Han hade en paranoid kapten som blev galen. Och han räddade båten.
Flottan har tre psykiatrer som intygar att Queeg är helt frisk.
Paranoiker balanserar på gränsen mellan mental hälsa och vansinne.
Är ni psykiater?
Författare och människokännare.
Var ni först att lägga märke till kaptens psykotiska symtom?
- Ja. - Förklarade ni det för mr Maryk?
- Jag diskuterade det. - Det var intressant.
- Kan ni upprepa det inför rätta? - Varför inte?
Mr Keefer, ni borde ta en titt på paragraf 186 i flottans reglemente.
"Officer som fråntar fartygschefen befälet eller förordar det"-
- "tillsammans med andra"-
- "måste ta ansvaret för och rättfärdiga ingripandet."
Ni förvirrar sakfrågan. Jag står inte inför rätta.
Ni är inte expert på psykiatri, men ni ställde diagnosen.
Ja.
Det börjar bli svårt att andas här inne. Jag väntar i korridoren.
Tom var inte inblandad. Ingen sa vad jag skulle göra.
- Visst. - Åtar ni er försvaret?
Jag hade hellre väckt åtal.
Jag förstår er.
- Jag åtar mig försvaret. - Hur ställer vi oss till åtalet?
- Ert fall beror på Maryk. - Hur ställer jag mig till åtalet?
Inte skyldig. Ni är en stor sjöhjälte.
Åtal: Myteri.
Åtalsbeskrivning: Steven Maryk, kapten i flottans reserv-
- under tjänstgöring på USS Caine den 31 juli 1944-
- fråntog egenmäktigt befälet från örlogskapten Queeg-
- som utövade sitt befäl över båten då USA befann sig i krig.
Vad säger ni om åtalsbeskrivningen? Skyldig eller inte skyldig?
- Inte skyldig. - Hur ställer ni er till åtalet?
Inte skyldig.
Åklagaren ämnar styrka-
- att fråntagandet av Queegs befäl inte var berättigat-
- och därför utgjorde myteri.
Vi framvisar psykiatrisk bevisning som slår fast utan minsta tvivel-
- att örlogskapten Queeg är frisk och borde ha behållit befälet.
Inga kommentarer för stunden.
Åklagaren kallar fänrik Willis Stewart Keith.
Var ni vakthavande officer på DMS Caine morgonen den 31 juli?
Fråntogs kaptenen sitt befäl av sekonden under den vakten?
Visste ni varför sekonden ingrep som han gjorde?
Kapten tappade besinningen och båten kunde sjunka.
- Har ni varit på en sjunkande båt? - Nej, sir.
- Hur länge har ni varit i flottan? - I lite mer än ett år.
Vet ni hur länge örlogskapten Queeg tjänstgjort till sjöss?
- Nej. - Queeg har tjänstgjort i åtta år.
Vem av er kan bäst avgöra om en båt sjunker?
Jag. När jag är vid mina sinnens fulla bruk och Queeg inte är det.
Hur brast han i det? Yrade Queeg eller betedde han sig galet?
Nej, sir.
Blev han galen efter fråntagandet av befälet?
Han var inte galen och yrade inte. Det finns andra mentalsjukdomar.
Tack för ert expertutlåtande.
Queeg har förklarats mentalt frisk av tre psykiatrer.
De var inte med under tyfonen.
- Tyckte ni om kaptenen? - Till en början gjorde jag det.
Jag tyckte att han var inkompetent och orättvis. Han körde med folk.
- Med er också? - Ja, sir.
- Kom ni att hata kapten Queeg? - Ja, sir.
Vi går till morgonen den 31 juli.
Lydde ni mr Maryk för att ni trodde att er kapten var galen-
- eller för att ni hatade Queeg?
Mr Keith, det är domstolstrots att vägra att svara på frågor.
Mr Maryk gjorde det rätta.
Inga fler frågor.
Mr Keith, har ni hört uttrycket "Gamle Ynkrygg"?
- Säg om det där. - Gamle Ynkrygg.
Ja, sir. Det var kapten Queegs smeknamn.
- Vad låg det i det? - Att han var feg.
Protest. Det var ett onödigt angrepp på en officers heder.
Det är fråga om en officer med 14 fläckfria tjänsteår.
Jag varnar er, ni har fullt ansvar för ert handlande.
Vi låter åklagarens begäran vila.
Hade smeknamnet nåt med tyfonen att göra?
- Nej, sir. - Det var allt.
- Inga fler frågor. - Rätten har inga fler frågor.
Ni får inte diskutera vittnesmålet med andra än parterna i målet.
Ni kan gå.
Vi rullade hårt. Queeg sa åt mig att styra vänster, Maryk åt höger.
- Vad gjorde ni? - Jag lydde mr Maryk.
- Keith sa att han tagit befälet. - Uppförde sig kapten vansinnigt?
- Gjorde Maryk det? - Nej.
Verkade kapten rädd? Mr Maryk då? Verkade nån rädd?
Bara jag. Jag var... ordentligt rädd.
- Tyckte ni om kapten Queeg? - Jovars, men inte så mycket.
- Han uppförde sig konstigt. - För att han fick fason på Caine?
För att han fick er att klippa håret och höll hårt på reglementet?
Han ville göra goda sjömän av sitt manskap. Det var allt.
Vad står stjärnorna för? Vad står de för?
Silverstjärnan är för Korallhavet, Midway, Guadalcanal...
- Det var allt. - Kalla kapten Thomas Keefer.
När hörde ni att Queeg fråntagits befälet?
Maryk kallade oss till bryggan och sa att han hade tagit befälet.
Verkade örlogskapten Queeg sjuk?
I en tyfon ser ingen ut att må bra.
Insåg ni inte allvaret-
- i Queegs varning om medverkan till myteri?
- Jo, sir. - Varför ingrep ni inte då?
Jag såg inte Maryk ta befälet.
Så jag vet inte varför han trodde att kapten var sjuk.
För båtens skull lydde jag Maryks order-
- tills högre myndighet antingen skulle godkänna eller ogilla det.
När örlogskapten Queeg hade befälet på Caine-
- visade han tecken på att vara galen?
Det vet jag inte. Jag är inte psykiater.
Hade ni nånsin skäl att tro att Queeg kunde vara galen?
Han ljuger
Vet ni om Maryk före den 31 juli misstänkte att Queeg var sjuk?
Ja, Maryk visade en loggbok som han fört över Queegs beteende.
Rättfärdigade loggboken att Queeg fråntogs befälet?
- Tja... - Ja eller nej?
Nej, sir.
Maryk tog med Keith och mig för att träffa amiral Halsey.
På flaggskeppet sa jag att loggboken inte rättfärdigade ett ingripande-
- och att vi kunde åtalas för myteri.
Blev ni förvånad när Maryk fråntog kapten befälet?
Jag blev alldeles paff.
- Blev ni glad? - Maryk var en nära vän.
Jag väntade mig att han skulle vara inblandad med stor tvekan.
- Inga fler frågor. - Inga frågor.
- Vill ni kalla vittnet senare? - Nej, sir.
- Inget korsförhör? - Nej, sir.
- Han ljuger ju. - Han gör det bara värre för dig.
Jag vill ha en hjälte, inte två myterister.
Kalla dr Dixon.
RÄTTEGÅNG PÅGÅR
Dr Dixon?
- Hur gick det, Tom? - Du vet, du har ju vittnat.
Jo, men du är ordens kung. Du visste vad du gjorde.
Ja, jag visste vad jag gjorde.
Kan en mentalt frisk människa utföra idiotiska handlingar?
Det händer varje dag.
Anta att Queegs beteende ofta visade prov på dåligt omdöme.
Stämmer inte det med er diagnos?
Mina kollegor och jag fann inte att Queeg är en fulländad officer.
- Vi fann dock att han var frisk. - Han fråntogs befälet orättmätigt?
Ur psykiatrisk synvinkel var det helt oberättigat.
Ert vittne.
Jag är jurist, inte läkare. Förlåt om mina frågor låter enkla.
Ni har sagt att Queeg hade vanliga problem som han hanterade bra.
- Kan ni beskriva problemen? - Queeg står inte inför rätta här.
Frågan är irrelevant.
Frågor rörande Queegs mentala status är av stor vikt för oss.
Protesten ogillas.
Doktorn kan svara. Upprepa frågan.
Ni har sagt att Queeg hade problem som han hanterade bra.
Kan ni beskriva problemen?
Huvudproblemet rör mindervärdes- känslor från barndomen-
- som förvärrats av erfarenheter i vuxen ålder.
- Vilka erfarenheter var det? - Han hade varit hårt pressad.
Lång och svår stridstjänst. Det är allt jag kan säga.
- Medger han villigt sina misstag? - Det gör ingen av oss.
- Är han perfektionist? - Ja.
Benägen att tjata på underordnade om bagateller?
- Upplevde han folk som fientliga? - Ja, det ingår i bilden.
Vid kritik kände han sig förföljd?
Allt utgår från föresatsen att han måste försöka vara perfekt.
Ni har vittnat om följande symtom i Queegs beteende:
Känslomässig stelbenthet, förföljelsemani-
- och neurotisk visshet om att alltid ha rätt.
Finns det inte en sammanfattande psykiatrisk term för denna sjukdom?
- Jag sa inget om nån sjukdom. - Tack för att ni rättade mig.
Vad kallar ni en personlighet med alla dessa symtom?
En paranoid personlighet. Men det är ingen handikappande sjukdom.
- Vad för slags personlighet? - Paranoid.
Jag vill protestera mot försvararens sätt att tolka orden.
Det är skillnad på mental- sjukdom och mentala störningar.
Kan kapten Queeg ha hämmats av ledarskapets påfrestningar?
- Det är absurt hypotetiskt. - Är det?
- Har ni tjänstgjort till sjöss? - Nej.
Har ni varit till sjöss? Hur länge har ni varit i flottan?
I fem månader.
- Har ni mött fartygschefer förut? - Nej.
Då vet ni inget om militärt ledarskap och kan ha fel om Queeg.
- Ert vittne. - Vänta lite, doktorn.
Försvararen väckte en intressant frågeställning.
Har ni haft patienter som hanterat invecklade beslut som ledare?
- Företagschefer, industrimän? - Ja, rätt många.
Och piloter, som fattar livsavgörande beslut varje dag.
Jag har skrivit en bok om det.
Kan ni avgöra när en neuros kan inverka menligt på beslutsfattande?
- Absolut. - Ni undersökte Queeg...
- Och hittade inga såna skador? - Just det.
Tack, doktorn. Det var allt.
- Smart typ. - Han kommer att sätta åt mig.
Jag såg det som min plikt som officer i flottan.
Queeg var mentalt sjuk och jag var tvungen att ta över.
Och jag hade gjort det igen.
Tack, mr Maryk. Ert vittne.
Bara ett par frågor. Var era betyg på gymnasiet medel?
- Under medel. - Och på universitetet?
- Är ni utbildad i psykiatri? - Nej.
Varifrån fick ni då idén att Queeg var mentalt sjuk?
Från böcker... Jag minns inte vilka böcker det var.
- Definiera schizofreni. - Det kan jag inte.
- Vad är manodepressiv? - Vet inte.
Vilken är skillnaden mellan "paranoid" och "paranoia"?
Ni vet ärligt talat ingenting om mentala sjukdomar.
- Jag sa inte att jag visste nåt. - Tillräckligt för att begå myteri.
- Jag ville rädda båten. - Läkarna har friskförklarat Queeg.
- De var inte med på båten. - Kan det inte ha varit tvärtom?
Ni kan ha blivit förvirrad och inte ha förstått kaptens sunda beslut.
Vem anser flottan vara den som bäst avgör hur en båt ska styras?
- Fartygschefen. - En sista fråga...
Om expertläkarnas diagnos är korrekt, är ni väl skyldig?
Jag antar det.
- Inga fler frågor. - Inga frågor.
Tack, mr Maryk.
Det är bara första akten. Den stora finalen väntar.
God middag, mina herrar.
Jag tog befälet på en vanskött båt och försökte få fason på den.
Maryk motsatte sig mig från början.
Han tyckte kanske att jag var galen som försökte.
Riskerade er båt att sjunka när er sekond tog befälet?
En tyfon är en allvarlig risk, men båten red bra på vågorna.
Fast Maryk greps av panik.
Han trodde att bara han kunde rädda båten.
Fänrik Keith, en illojal officer, gaddade ihop sig med honom mot mig.
De hade otur. Jag hyser ingen agg och tycker synd om dem.
- Inga fler frågor. - Ett varningens ord, mr Greenwald.
Vi vet att ni försöker ifrågasätta örlogskapten Queegs kompetens.
Men alla krav på juridisk etik och militär respekt gäller ändå.
Vid ett tillfälle då Caine bogserade mål-
- gick ni då över er bogservajer?
Protest. Försvararen kränker domstolens värdighet.
Åklagaren tror att psykiaterns utlåtande avgör målet.
Men det är upp till er som befäl att bedöma Queegs prestation.
Då måste jag syna hans prestation.
- Protesten ogillas. - Gick ni över er bogservajer?
Jag är glad att kunna avfärda just det skvallret.
När vi bogserade målet såg jag luftvärnsdetonationer.
- Jag vände för att undvika dem. - Ni vände i en full cirkel.
Min opålitlige rorgängare tänkte inte på att varna mig.
Jag såg det och bytte kurs direkt. Vi gick inte över bogservajern.
- Distraherade inget annat er? - Inte vad jag minns.
Skällde ni inte ut en matros för att hans skjorta hängde utanför-
- när båten vände 360 grader?
Utskällningen tog bara två sekunder.
När Caine eskorterade landstigningsbåtar till stranden-
- innefattade era order att släppa en gul färgmarkör?
- Det minns jag inte. - Släppte ni en gul färgmarkör?
Det minns jag inte.
Gick ni inte långt före båtarna, släppte en färgmarkör-
- och lämnade båtarna att nå stranden själva?
- Frågan är direkt kränkande. - Feghet är en allvarlig anklagelse.
Får jag klargöra en sak, sir?
Vi ämnar inte styrka att örlogskapten Queeg är en ynkrygg.
Vi utgår från att en fartygschef omöjligt kan vara en ynkrygg.
Om han agerar tvivelaktigt i strid måste förklaringen vara en annan.
- Ni kan fortsätta förhöret. - Var alla era befäl illojala?
Det sa jag inte. Bara vissa var illojala.
- Mr Keith och mr Maryk? - Ja.
Ni skrev denna rapport om Maryk en månad innan han fråntog er befälet.
- Känner ni igen den? - Ja, det gör jag.
Var vänlig och läs era kommentarer om Maryk.
Rätten hör er inte, mr Queeg.
"Mr Maryk har visat framfötterna sen den senaste rapporten."
"Han är lojal, modig och effektiv."
"Jag förordar förflyttning till den reguljära flottan." Jag måste...
Vände ni upp och ner på båten i jakt på en obefintlig nyckel?
Jag vet inte vilka lögner som folk kommit med här, men nyckeln fanns!
Han är förståeligt nog upprörd. Jag ber om en paus...
Jag vill inte ha nån paus. Jag svarar på alla frågor.
- Letade ni efter en nyckel? - Ja.
Min illojala befäl svek mig och nyckeln hittades inte.
Gällde inte bråket en liter jordgubbar?
Matstöld på en båt är ett allvarligt regelbrott.
Ni fick veta att uppassarna åt bären och att ni jagade en fantasinyckel.
Nyckeln fanns. Och jag minns inte att uppassarna åt bären.
Minns ni inte ett samtal med en fänrik Harding?
Sa han inte att uppassarna åt jordgubbarna?
Jag minns att han var glad att han blev förflyttad. Hans fru var sjuk.
- Vet ni var fänrik Harding är nu? - Nej.
I San Diego. Hans fru är frisk och vi flyger hit honom på nolltid.
- Ska vi låta honom vittna? - Nej, jag...
Jag ser inte varför det skulle behövas.
Vid närmare eftertanke kan han ha sagt nåt om uppassarna.
Jag förhörde många och Harding var ingen pålitlig officer.
Vi har inget annat val än att kalla fänrik Harding.
Det behövs inte. Han kommer bara att ljuga.
Alla befäl var illojala. De bråkade alltid med mig.
Ville folk gå med skjortan utanför fick de det.
Bogservajern... defekt utrustning.
Men de började sprida vilda rykten om att gå runt i cirkel-
- och så "Gamle Ynkrygg". Jag fick skulden för Maryks inkompetens.
Maryk var perfekt, men inte Queeg.
Men med jordgubbarna fick jag dem. De skrattade åt mig.
Jag visade med geometrisk logik att det fanns en extranyckel till kylen.
Jag hade hittat nyckeln. Nu vet jag att de skyddade en kollega...
Naturligtvis kan jag bara redogöra om det här ur minnet.
Om jag har glömt nåt är det bara att ställa specifika frågor-
- så besvarar jag dem en i taget.
- Inga fler frågor, sir. - Förhandlingarna är avslutade.
Nej, vi har inga flickor här. Bara Caines officerare.
Vad sa du, älskling? - Steve, få tyst på dem!
- Sluta nu, Willie talar i telefon. - Hej, Tom.
Hej, killar.
- Steve... - Hej, Tom.
- Tänk att du vågade komma. - Jag vågade inte hålla mig härifrån.
Steve?
Tack för att du inte sagt till grabbarna vad som hände.
- Jag är glad att det gick så här. - Nu är det överstökat.
Flyg hit i kväll. Vi har gott om tid att gifta oss.
Vi säger det till mamma efteråt. Snälla May!
Jag älskar dig. Jag älskar dig! Hej då, älskling.
Steve och Tom, det var May. Vi ska...
Ser man på! Caines officerare firar glatt.
- Du är rätt packad, Barney. - Ja, jag har dåligt samvete.
Jag trodde fel man stod inför rätta, så jag torpederade Queeg åt dig.
Jag var tvungen att torpedera honom och har dåligt samvete för det.
Ta det lugnt.
När jag läste juridik och Keefer skrev sina historier-
- och Willie plöjde upp Princetons idrottsplaner-
- vem höll då vakt över vårt land?
Inte vi. Vi visste att man inte blev rik som militär.
Vem skötte vårt smutsgöra? Jo, Queeg och många andra killar.
Tuffingar som inte knäcktes som Queeg.
Queeg riskerade livet på manskapet.
Han riskerade inga liv. Det var ni. Just snygga officerare ni är.
- Du sa själv att han knäcktes. - Det är just det jag menar.
Jag utelämnade en detalj i rätten som inte hade hjälpt vår talan.
Vid ett tillfälle vände Queeg sig till er för hjälp och ni vägrade.
Ja, det gjorde vi.
Han var inte värd er lojalitet.
Så ni gick emot honom. Ni sjöng om honom.
Om ni varit lojala mot Queeg hade det under tyfonen hänt då?
Jag frågar dig, Steve. Hade du behövt ta över då?
Det hade nog inte behövts.
- Är det sant, så var vi skyldiga. - Du lär dig, Willie.
Man jobbar inte åt kapten för att man gillar hans frisyr-
- utan för att det är hans jobb. Annars duger man inget till.
Målet är över och ni går säkra.
Det var som att skjuta fisk i en tunna.
Nu kommer vi till mannen som borde ha stått inför rätta.
Caines Shakespeare vars vittnesmål nästan sänkte oss alla.
- Berätta nu, Keefer. - Nej, du berättar det bättre.
Ni borde läsa hans vittnesmål. Han hade inte hört talas om Queeg.
- Glöm det nu, Barney. - Queeg var sjuk.
Men du är frisk och hade ändå inte tiondelen av hans mod.
- Men jag har inte sagt nåt annat. - Jag vill skåla för dig, Keefer.
Du har alltid avskytt flottan. Sen kom du på den här idén.
Du lyckades hålla dig ren till och med under krigsrätten.
Maryk blir ihågkommen som myterist.
Du ger ut din roman, blir miljonär, gifter dig med en filmstjärna-
- och får leva med ditt samvete. Om du nu har nåt samvete.
Skål för Caine-myteriets riktige författare. Skål för dig, Keefer.
Jag går ut. Jag är fullare än du, så det blir ett juste slagsmål.
- Hej då, älskling. - Hej då, Willie.
Givakt!
- Keith! - Ja, sir?
- Ta ut henne. - Aj-aj, sir.
Gör loss förtöjningarna!
Var klara att kasta loss!